Undskyld, frøken. Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle vække Dem.
Hr. og fru Heelshire havde et ærinde. De bad Dem vente i salonen.
Det er som taget ud af et eventyr.
Det har hr. og fru Heelshire klaret.
- Og jeg stillede Deres ting ind. - Tak.
Er der nogen deroppe? Hallo?
Er her nogen?
Hej.
Undskyld.
Jeg prøvede faktisk at undgå at forskrække dig.
Undskyld, at jeg blev forskrækket. Jeg syntes, at jeg hørte nogen ovenpå.
- Alt i orden? - Ja, undskyld. Det er så dumt...
Er du hr. Heelshire? Nej.
Nej, jeg er bydrengen. Eller bymanden.
Jeg ejer faktisk købmandsbutikken. Jeg hedder Malcolm.
- Er du den nye barnepige? - Ja, Greta Evans.
Jeg har nogle varer nedenunder. Jeg kan vise dig så eksotiske steder-
-som spisekammeret og brødkassen.
- Lyder det interessant? - Skønt. Vis vej.
- Du er amerikaner, ikke? - Jo, det er min første tur til England.
- Lad mig gætte... Californien? - Montana.
- I den her? - Ja, i kurven.
Jeg plejer at være god til den slags. Jeg har "evnen".
Spåmand, synsk og den slags.
Min farmor spåede i teblade. Min mor spåede i hænder.
- Og hvad spår du i? - Mig?
- Tyggegummi. - Javel...
Man kan ikke vælge sine evner, frk. Evans. Med forlov.
- Vær ikke genert. - Du vil...?
- Jeg vil læse dit tyggegummi. - Udmærket. Du godeste...
Lad os så se.
Interessante tandaftryk.
Jeg kan se, at du er en forfatter fra Phoenix i Montana.
Du vil inspireres af den engelske natur og flygte fra dit stressede liv i USA.
- Nej. - Men det var tæt på.
Nej, slet ikke.
Godt ét forsøg til. Bare ét.
Nu ved jeg, hvor det gik galt. Det er helt tydeligt.
Jeg ser en mørk fortid. Er vi på flugt fra nogen?
Sådan ser det ud.
Jeg smider det ud.
Det var mit bedste forsøg på at flirte. Jeg ses som charmerende her i landet.
Det er utroligt, at det lykkes os at formere os.
- Brød? - I skabet bag dig.
Hvordan er familien?
De er flinke. Meget generøse. De er gode mennesker.
- Og sønnen? Brahms? - Brahms...
Han er... Jeg ved ikke rigtig, hvordan jeg skal forklare det.
- Se der. - Fru Heelshire.
Det er dejligt endeligt at møde dig.
Hvor er dine sko?
Brahms glæder sig til at møde dig. Han har aldrig mødt en amerikaner.
Jeg glæder mig også til at møde ham.
Jeg var sikker på, at jeg havde efterladt skoene her.
De dukker nok op. Brahms kan være legesyg.
- Du har vel taget andre sko med? - Ja.
Lad os skynde os. Han har ventet længe nok.
Hun hedder frk. Evans. Nu må du opføre dig pænt.
Du ser godt ud. Jeg kan godt lide slipset. Ved du hvorfor?
Far?
Frk. Evans, lad mig præsentere hr. Heelshire.
- Goddag, frk. Evans. - Og dette er vores søn Brahms.
Så du har mødt Brahms?
Hvordan går det så, Brahms?
Vær sød ved frk. Evans. Hun er rejst langt bare for at møde dig.
Jeg går nu. Regningen ligger på bordet. På gensyn, frk. Evans.
- Tak, Malcolm. - Selv tak.
Det er en fornøjelse at møde dig, Brahms.
Jeg håber, at vi to kan blive venner.
Vil du bære frk. Evans' ting op på hendes værelse, far?
Lad os begynde, frk. Evans. Jeg har meget at vise dig.
- Du vil være alene. Kan du klare det? - Ja.
Vi har haft mange barnepiger til samtale, men Brahms afviste dem alle.
Men de var naturligvis slet ikke så unge og smukke som dig.
Du skal vække ham kl. 07.00 hver morgen og klæde ham på.
Hans rene tøj er bag dig.
Jeg skal altså...
Vække ham og klæde ham på. Man lærer bedst ved at gøre det.
Vågn op, Brahms...
Jeg ved ikke med dig, men det der ville ikke vække mig.
- Du skal op nu, Brahms. - Han er ikke et spædbarn, frk. Evans.
Du skal ikke være bange for at gøre ham fortræd.
- Skifte de her... - Lad mig.
Lad os vise frk. Evans, hvordan vi klæder dig på.
Jeg ville lade hende gøre det, men så vil vi være her hele eftermiddagen.
Brahms har tre timers undervisning fem dage om ugen.
Jeg læser altid lidt poesi først. Kender du nogen digte?
Jeg kan hele "Green Eggs and Ham" udenad.
Det behøver ikke være poesi. Hvilken som helst af disse bøger kan bruges-
- men du må læse med klar og tydelig stemme.
- Naturligvis. - Fremragende.
Så har vi musikundervisning.
Men Brahms, du skal sidde med rank ryg.
Som en dygtig lille dreng.
Jeg ved ikke, hvordan, Brahms skulle klare sig uden sin musik.
Den betyder alt for ham. Han vil have højere volumen, end jeg bryder mig om-
- men den giver ham en sådan glæde. Jeg nænner ikke at tage det fra ham.
Vi smider ingen mad ud i dette hus. Det her er et landsted.
- Ved du, hvad det betyder? - Nej.
Det betyder, at vi altid kæmper mod elementerne.
Vejret, ukrudt, skadedyr... Især skadedyr.
Derfor tager vi visse forholdsregler mod dem.
Hej, min skat.
Hr. Heelshire forklarer dine øvrige pligter.
Maden skal i den her.
Tak. Nu skal jeg vise dig fælderne.
Vi prøver at vedligeholde huset.
Og vi bruger ikke pejsene længere. De kan være farlige.
Og beklageligvis lykkedes det den sidste håndværker, vi havde-
- at male vinduerne til. Personligt mener jeg ikke, at dette er nødvendigt-
- men fru Heelshire er overbevist om, at rotterne kan komme ind i væggene.
Brahms har aldrig brudt sig om dyr. Han har altid være genert og frygtsom.
Jeg ved, hvordan det ser ud, og jeg ved faktisk ikke, hvordan det skete.
Det skete vel lidt ad gangen, og så det hele på én gang.
Det, jeg prøver at sige, er, at uanset hvordan det ser ud udefra-
- så er vores søn her. Hans tilstedeværelse er virkelig.
- Forstår du, frk. Evans? - Ja.
Godt. Det er rigtig godt.
"Gud, som haver børnene kær, se til mig, som lille er."
"Hvor jeg mig i verden vender, ligger min lykke i Guds hænder."
Gud velsigne mor. Gud velsigne far.
Gud velsigne Greta. Gud velsigne mig. Amen.
Du var en dygtig dreng i dag, Brahms. Du opførte dig som en lille gentleman.
Mor er så stolt af dig.
- Må vi tale med Brahms i enrum? - Ja.
Brahms...
Han vil have dig, frk. Evans. Han har valgt dig, hvis du vil passe ham.
Det hele er uhyggeligt. Et stort hus langt ude på bøhlandet.
Ingen naboer, vinduerne kan ikke åbnes, ingen mobildækning eller wi-fi.
Du havde brug for at komme væk, Greta. Det her er perfekt.
- Det føles, som om jeg udnytter dem. - Du får løn for at passe en dukke.
- Du skulle se, når de taler med den. - Det er kun i nogle måneder.
Hvis det var to uger...
Du har brug for pengene. Så kan du starte forfra og glemme det, der skete.
- Det skal nok gå. - Du har ret.
- Hvad er der? - Det er Cole.
Han ringer konstant. Han kom til huset og skræmte Morgan fra vid og sans.
- Hvad sagde du til ham? - Ingenting, og det gør jeg heller ikke.
Han er vist ligeglad med tilholdet.
Tal ikke med ham. Hvis han spørger, ved du ikke, hvor jeg er.
Jeg vil ikke have, at du får problemer igen.
Brahms!
Hvor kunne du? Hvad har du gjort?
Vent bare, til jeg fortæller far det.
Tænk, at du kunne gøre det!
Mor må gå nu. Og du må være en sød dreng.
Det lovede du.
Jeg beklager vores hast. Vi har ikke haft ferie længe.
Desuden lader Brahms til at synes om dig.
Bare vi havde nået at forklare de omskiftelser, der sker-
- med så unikt et barn som vores Brahms, men du vil nok lære det.
Jeg har noget, som kan hjælpe dig.
Et skema og reglerne. Fru Heelshire har skrevet dem ned.
De kan virke fjollede, men det er vigtigt, at du følger dem.
Brahms er ikke som andre børn. Han kan være meget nøjeregnende.
Jeg er bange for, at vi har forkælet ham i årenes løb.
Kom nu, mor. Malcolm kommer én gang om ugen med varer og din løn.
Han kan sikkert besvare alle spørgsmål, du måtte have.
Jeg er ikke mig selv i dag. Det er så længe siden, at vi tog nogen steder.
Hvis du er sød mod ham, er han sød mod dig.
- Hvis du er slem ved ham... - Hun vil være sød ved ham, ikke sandt?
Jo, jeg vil behandle ham som min egen.
- Undskyld... - Kom nu, min ven. Vi må af sted.
Tag det ikke ilde op, Brahms, men du giver mig kuldegysninger.
INGEN DÆKNING
Søstre for evigt
Du milde, Greta. Du er lige kommet, og er allerede ved at blive skør...
Brahms' vuggevise
Det er Sandy. Læg en besked. Eller lad være.
Hej, det er mig igen. Ring, når du kan.
Og send nogle flere blade. Hvad som helst med... Hvad som helst.
Godt.
Hallo?
Sandy?
Cole?
Har du brug for et lift?
- Går al den mad til spilde? - Ikke det hele.
Hr. Heelshire spiser en del. Han har altid været mindre streng med det her.
- Du kunne have advaret mig. - Og ødelagt overraskelsen?
Apropos overraskelser...
Din første ugeløn for vel udført arbejde.
- Men jeg må spørge om noget. - Ja, jeg er single. Tro det eller ej.
- "Hvad er det for noget med dukken?" - Ja.
Der var en brand. Brahms nåede ikke ud.
Det var på hans otteårsfødselsdag. En tragedie.
Dukken dukkede op ikke længe efter.
Det må virke mærkeligt. Det er mærkeligt.
Men harmløst. En måde at håndtere sorgen på. Tænk at miste et barn.
Han døde altså for 20 år siden? Han ville have været på din alder nu.
Har de levet sådan i 20 år?
Og de har ledt efter en barnepige det seneste år.
Du er sikkert ved at blive skør. Jeg kan vise dig vores berømte natteliv.
Jeg ved, at du ikke må forlade Brahms, men jeg sladrer ikke.
- Jeg er lige kommet ud af noget. - Det her er ikke "noget".
Det lover jeg. Det her er...
...en professionel høflighedsgestus, fordi vi har samme arbejdsgiver.
En pligt. Jeg vil overhovedet ikke nyde det. Det lover jeg.
- I orden? - I orden.
Ved du, at det er mere, end jeg tjener på en måned? Og kontant?
Ja, i pund.
- Hvad laver du? - Klæder mig på.
- Malcolm vil vise mig byen. - Skal du på date?
Nej, jeg vil ikke kalde det en date.
- Mere en professionel høflighedsgestus. - Hvordan er det ikke en date?
Vi arbejder for de samme mennesker.
- Tager du den koralrøde kjole på? - Det ved jeg ikke endnu.
Lad mig gætte: Du drikker et glas rødvin.
- Måske. - Jeg kender dine datingrutiner.
Det er godt, at du går ud. Du skal ikke benægte det, fordi han leverer varer.
Greta?
Er du der?
- Undskyld. - Hvad skete der?
- Det var bare Brahms. - Brahms?
Dukken.
Mit tøj...
Hallo?
Malcolm, hvis det er dig, er det ikke sjovt.
Hvis der er nogen deroppe...
Hallo?
Er her nogen?
Malcolm! Heroppe!
Malcolm!
Nej, Malcolm!
Nej!
Heroppe!
Malcolm!
Greta?
Nej... Malcolm! Malcolm!
Du godeste...
Var du deroppe hele natten? Hvilken type pige går op på folks loft?
Ingen har sikkert været der i årevis. Hvad fik dig til at gøre det?
Så er det mysterium opklaret. Jeg undersøger resten af huset.
Greta, nu har jeg undersøgt hvert eneste hjørne i dette meget smukke-
- underlige og store hus. Alle vinduer er hermetisk lukkede, og huset er tomt.
Her var nogen. Jeg ved det. Mit tøj...
- Jeg gik i søvne, da jeg var barn... - Jeg gik ikke i søvne.
Jeg kan blive og sikre mig, at vi ikke har med en høflig tyv at gøre.
Én, som bryder ind, ikke tager noget og låser efter sig. Jeg er her alligevel.
- Er du sikker? - Selvfølgelig.
- Du har spillet før. - En spildt ungdom.
- Sig til, når du vil spille om penge. - Nej tak.
Nå... Fortæl mig om Brahms.
- Jeg har fortalt alt, jeg ved. - Det er et elendigt pokeransigt.
- Hvad vil du vide? - Hvordan var han? Den rigtige Brahms.
Du må forstå, at folk i byen snakker forskelligt til hverdag og på pubben.
- Sandheden ligger midtimellem. - Så hvad siger folk til hverdag?
At han var en sød dreng, og at det var en tragedie.
- Og på pubben? - At han ikke var så sød.
At han var meget mærkelig.
Hvad er sandheden?
En aften kom jeg med varer. Jeg vidste ikke, at det var Brahms fødselsdag.
Fru Heelshire sad i salonen og åbnede pakker sammen med dukken.
Hr. Heelshire... var herinde.
Stangstiv...
Han var fuld og mumlede for sig selv, at han ikke holdt det ud længere.
Jeg sagde, at jeg kunne komme tilbage, men han bad mig tage et glas med ham.
Vi fik et par stykker og småsludrede om vejret.
Til sidst havde jeg samlet mod til at stille netop det spørgsmål.
"Hvordan var Brahms, den rigtige Brahms?"
Han sendte mig bare et dybt fortvivlet blik.
Jeg fortrød, at jeg havde spurgt. Og han sagde ét eneste ord...
"Sær", sagde han.
"Sær."
Det var alt. Og det vil nok være det eneste svar, vi nogensinde vil få.
Min tur.
- Vil du klare dig her alene? - Ja.
Så du dater en ven af dårefamilien, som lader, som om deres søn er en dukke.
Sådan er det ikke. Han havde ikke behøvet komme.
Vent, til du vågner og ser ham i dit tøj med læbestift i hele ansigtet.
Jeg mener det. Der er mange skræmmende mennesker i verden.
Det burde du vide bedre end de fleste.
Apropos... Cole kom forbi.
Morgan sagde, at han blev ved med at banke på døren.
Cole sagde noget om at skrive til dig og undskylde.
- Sig ikke, at han fik adressen... - Han er jo kun ti år gammel!
Undskyld, Greta.
- Jeg burde ikke have involveret jer. - Sig ikke det. Vi er din familie.
Du gjorde ikke noget galt. Det, der skete, var hans skyld.
Tænk på alt det, han tog fra dig.
Jeg vil ikke læse noget, som den skiderik sender.
Alting har en årsag.
Hallo?
Du gode gud!
Nej!
Hallo?
- Hallo? - Greta?
- Hallo? Hvem er det? - Kom nu ud.
Kom ud og leg, søde Greta.
- Greta? - Hvem er det?
Hvorfor følger du ikke reglerne?
Lad mig være!
Hvad laver du?
Jeg lover at være sød.
Det er din livret.
Er det, hvad du vil have?
Udmærket.
- Hallo? - Det er Malcolm.
Hej. Der er sket noget meget mystisk.
Da jeg kom hertil, sagde fru Heelshire, at Brahms tog mine sko.
At han var legesyg. Jeg troede, det var for sjov.
Er alt i orden? Har du brug for nye sko?
Nej, det handler ikke om skoene.
Jeg forstår ikke. Men jeg ville spørge, om du...
- Jeg må lægge på. - Greta?
KÆRESTE SØN...
MÅ GUD TILGIVE OS ALLE. MOR OG FAR.
Tiden er inde, min ven.
Vågn op.
"Jeg gik til døren og så lygterne hastigt nærme sig i mørket."
"'Skal hun af sted alene? Hvor langt er det?"
"80 km." "Så langt!"
"Er fru Reed ikke bange for at lade hende rejse så langt alene?"
"Jeg erindrer blot om rejsen, at dagene forekom unaturligt lange-
- og at det virkede, som om vi rejste mange hundrede kilometer."
Jeg tror, at det var det hele.
10. Godnatkys
Den her kan vi nok lære dig, Brahmsy.
Jeg vidste ikke, at du kunne spille. Undskyld, jeg bankede altså på.
- Det er i orden. Hvad laver du her? - Du tog ikke telefonen.
Så jeg ville levere varerne lidt tidligere.
- Jeg kan komme tilbage... - Nej, det er bare uventet.
Javel. Jeg tog posten med på vej ind.
- Er du sikker på, at alt er i orden? - Ja.
Du kan lægge posten der.
Du og Brahms kommer vist fint ud af det.
Ja.
Jeg tænkte, at jeg ville invitere dig ud igen.
Middag, drinks, dans. Jeg er en legendarisk danser i lokalområdet.
Jeg må hellere lade være.
Du er vel ikke... Du er vel ikke bekymret for Brahms?
Han er ligeglad. Ikke sandt, din gamle rad?
"Jeg har håbet, at hun vil gå ud, så jeg kan være i fred."
"Jeg vil se tv, tage et bad og hygge mig alene."
Det lyder godt. Klør fem.
- Måske en anden gang. - Fint. Så siger vi det.
Jeg må gå.
Brahms?
Kan du høre mig?
Brahms?
Ræk ud efter maden.
Hvis der er en ånd i huset, så giv mig et tegn.
Bøh!
Dumme...
Brahms?
- Undskyld, at du måtte køre tilbage. - Alt i orden?
En anden må se det, så jeg ved det.
- Se hvad? - Han lever.
- Hvem? - Brahms lever.
Brahms?
Jeg ved, at du synes, jeg er skør. Det ville jeg også gøre.
Jeg fjerner det for at vise, at jeg ikke snyder.
Jeg tror ikke, at du snyder. Jeg tror, at du er blevet fuldstændig vanvittig.
Jeg skal bruge kridtet, for nogle gange flytter han sig ikke så meget.
Jeg var meget videnskabelig i starten, for at der ikke skulle være tvivl.
Overhovedet ingen.
Godt...
Det her er utroligt. Helt utroligt.
Jeg forstod det ikke før. Der skete en masse sære ting.
Småting som fodtrin, min halskæde, mine sko...
Mit tøj, som forsvandt...
Jeg huskede, at du sagde, at han var genert og ikke vil ses.
Hvis man forlader rummet og lader ham være alene, giver han et tegn.
Er det et tryllenummer? Du tror vel ikke, at han lever?
Det er ikke noget nummer. Kom med.
Godt, Brahms. Nu kommer vi!
Godt... Vi må hellere sætte os lidt ned. Du er nok træt.
Brahms, jeg beder dig. Han må se det.
Jeg ved, at det er svært, men gør det for min skyld.
Jeg har brug for det, ellers må jeg rejse herfra.
- Greta, kom nu. - Giv det bare én chance til.
Hvis han ikke flytter sig, og intet sker, så er jeg skør.
Bare én chance til, Brahmsy.
Udmærket...
Du godeste!
- Hvor blev han af? - Det er forskelligt hver gang.
Han er bare væk...
- Du godeste... - Hov! Der har han aldrig været før.
Det er fandens utroligt, ikke sandt?
Hvad har vi med at gøre? Et spøgelse, en indespærret ånd?
En dreng.
- Brahms er en dreng. - Ja...
Det er heldigt for ham, at du dukkede op.
Jeg tror ikke, at det skyldtes held.
Jeg tror, at der er en grund til, at jeg blev bragt hertil.
- Javel... - Jeg havde en kæreste derhjemme.
Cole. Ikke nogen rar mand. Og...
...alle, jeg kendte, tiggede mig om at forlade ham.
Så opdagede jeg, at jeg var gravid. Han svor, at han ville ændre sig.
Han sagde undskyld.
Og jeg troede på ham.
Men en dag...
...gik han amok igen...
...og min søster kørte mig til hospitalet.
Men jeg vidste allerede, at jeg havde mistet barnet.
Så det, jeg prøver at sige, er...
...at jeg ved, hvordan det føles at miste et barn.
Ligesom hr. og fru Heelshire.
Og det knytter mig til dem, til Brahms...
...og til dette sted.
- Giver det overhovedet mening? - Ja, det gør det.
Men uanset grunden er jeg glad for, at du endte her.
Det er jeg også.
Og Gud velsigne Malcolm, Gud velsigne mig-
-og Gud velsigne Brahmsy.
Du var sådan en sød dreng i dag.
Sov godt.
- Pæn skjorte. - Min mor købte den til mig.
- Hun har god smag. - Det skal jeg sige til hende.
Alt i orden?
Hvad fanden foregår her?
Du får ondt i ørerne, din fjollede dreng.
Hvorfor spiller du så højt?
Med alt det, der er sket, bør du nok sove i byen i nat.
Det, der lige skete...
Musikken... Det var...
Børn får raserianfald.
Jeg ved, hvad det her betyder for dig.
- Men prøv at sætte det i perspektiv. - Det behøves ikke.
Jeg ved, hvad der foregår, og jeg skal ingen steder.
Hr. og fru Heelshire bad mig passe ham.
I den givne situation tror jeg, at de vil forstå.
De valgte mig. De vil have, at jeg bliver hos Brahms.
Du godeste...
Jeg burde have fortalt det tidligere, men jeg ville ikke skræmme dig bort.
En pige fra byen kom herud en gang om ugen-
-for at lege med Brahms. Emily Cribbs.
På hans fødselsdag kom hun herud, men kom aldrig hjem igen.
De fandt liget i skoven. Hendes kranie var blevet knust.
Politiet ville afhøre Brahms. Da de kom herud, stod huset allerede i lys lue.
Hr. og fru Heelshire kom ud, men Brahms blev brændt levende.
- Fandt de nogensinde morderen? - Nej.
Hvis du har ret i, at det her er en slags ånd eller spøgelse...
Det ved jeg ikke noget om.
Men jeg er ikke sikker på, at det er den gode slags.
- Du sagde selv, at det der er pubsnak. - Men tænk, hvis det ikke er?
- Han ville aldrig gøre mig fortræd. - Du er ikke sikker her i huset.
Jeg forlader det ikke.
Udmærket...
Læg dig til at sove som en sød dreng.
Du ville vel ikke gøre mig fortræd, vel, Brahms?
Emily Cribbs...
Hvem er sulten?
Det er jeg.
Malcolm?
Lad os se efter...
Malcolm? Jeg troede ikke, at du ville komme før...
- Cole... - Hvem er Malcolm?
Jeg ville skrive et brev, men du kender mig jo...
Jeg er ikke god til at skrive. Er det den lille fyr?
- Hvad hedder han? - Brahms.
Det mener du ikke, vel? Den rigtige dreng kommer vel snart løbende.
Der er ingen dreng. De betalte mig for at passe en dukke.
Du mener det! Det gør jo det hele en del nemmere.
Jeg overvejede, hvordan jeg skulle overtale dig til at komme hjem...
...og hvordan vi skulle håndtere drengen. Men det her...
Jeg har arbejdet ude ved Fairview med Ed Bruners team.
Han har fået kontrakt på et nyt hotel.
- Så der er masser af arbejde til alle. - Javel.
Det lyder godt, Cole. Lige det, du ville.
Jeg forstår, hvorfor du rejste. Det gør jeg virkelig.
Vores fly afgår i morgen eftermiddag. Jeg tager dig med hjem.
Greta?
Undskyld. Jeg lukkede mig selv ind.
Det her er Malcolm. Han kommer med varer og andre ting.
- Hyggeligt at møde dig. - I lige måde.
Hvad mener du om det her dukkesjov?
Jeg prøver at undlade at blande mig i andre folks liv.
Klog fyr.
Jeg har varerne med. Vil du gennemgå listen?
Jeg er straks tilbage.
- Hvad laver han her? - Han dukkede bare op.
- Han må væk. Lad ham ikke bo her. - Jeg lader ham ikke gøre noget.
- Han vil have mig med hjem. - Niksen.
- Hvad, hvis han overfalder dig? - Det gør han ikke.
Stol på mig. Jeg har en plan.
Men det lyder godt.
- Det var hyggeligt. - Ja.
Hav en hyggelig aften.
- Bør jeg være bekymret? - For Malcolm? Nej.
- Værsgo. - Så jeg skal ikke sove i din seng?
- Nej, men du kan få flere tæpper. - Det er fint.
- Hvad laver du? - Jeg vil flytte ham.
- Du vil vel ikke have ham her hos dig. - Han er en uhyggelig lille fyr.
Greta...
Jeg er ked af det, der skete.
Jeg må bare vide, at du tilgiver mig.
- Jeg vil gerne høre dig sige det. - Det kan jeg ikke.
Fint, men du må forstå noget.
Du forlader mig ikke.
Jeg giver ikke slip på dig, uanset hvor du tager hen.
Forstår du det?
Sørg for, at du har pakket og er klar i morgen tidlig.
Forstået? Godt.
Bare rolig, Brahms. Jeg forlader dig ikke.
Men jeg har brug for din hjælp.
Greta!
Kom her!
Greta!
- Cole? Hvad er der? - Kom her! Lige nu!
- Hvad er det her? Var det dig? - Nej.
Hvordan kan det ikke være dig?
- Her er ikke andre! - Brahms.
Dukken?
Skrev dukken det her? Hold op med det lort, Greta.
Udmærket. Det var ikke dig. Det var dukken.
- Giv mig den. Giv mig dukken. - Nej.
Giv mig dukken. Greta...
- Giv mig ham! - Nej! Lad mig være!
Nu er det nok. Det er for sent! Giv mig dukken.
- Greta! - Nu! Jeg mener det!
Tag dine ting og skrid!
Alle har så travlt med at få mig ud herfra.
Alt i orden?
Skrev du beskeden? Eller siger du også, at det var dukken?
- Hvad har Brahms gjort? - Du forstår ikke, hvad der foregår...
Jeg ved præcis, hvad der foregår. Hvad er så specielt ved dukken?
Cole, jeg beder dig...
- Cole! - Udmærket.
Hvad fanden var det?
- Vi må ud herfra. - Hvad foregår der?
Vi må ud.
Der er noget...
- Du godeste! - Greta?
Greta?
Op med dig...
Du godeste, hvad er det der?
- Det er Brahms. - Det er ikke muligt...
Nej!
Du godeste...
Kom.
Den er død.
Klædeskabet!
Her!
- Nøglen! Hvor er nøglen? - Jeg kan ikke se noget. Du godeste...
Malcolm, vi kan komme ud her!
Kom.
Luk den!
- Kom! - Den går kun opad.
Der er en åbning.
- Hvilken vej? - Blindgyde.
Malcolm! Ja, her.
- Du milde! Han har alle nødvendigheder. - Han har boet her, ikke sandt?
Jeg finder en vej ud.
Det er mig. Det er min kjole. Det ligner mit hår...
Greta, jeg har fundet en vej ned.
Han har iagttaget mig hele tiden...
MÅ GUD TILGIVE OS ALLE.
PIGEN ER DIN NU.
Denne vej.
"Vi kommer ikke tilbage. Pigen er din nu. Du må elske og passe på hende."
De havde ikke tænkt sig at komme tilbage. Han har boet inde i væggene.
- De vidste, at han ville gøre det her! - Gå ind!
Gå hele vejen ned.
Greta, ud!
Er han udenfor?
- Den er låst! - Luk nu op!
Den giver efter!
Han kommer...
- Jeg går ikke uden dig! - Kom ud herfra!
Kom an... Kom så!
Malcolm!
Nej!
Greta...
Kom tilbage.
Jeg skal nok være sød. Det lover jeg.
- Nej! - Greta, kom tilbage.
Kom tilbage! Du må ikke forlade mig.
Kom så tilbage!
Hvis du går, slår jeg ham ihjel! Ligesom alle de andre!
Nej...
Malcolm...
Jeg kom tilbage, Brahms.
Jeg sagde, at jeg ikke ville forlade dig, og det gjorde jeg ikke, vel?
Det lovede jeg jo.
Brahms!
Nu er det sengetid.
Brahms, jeg sagde, at det er sengetid! Kom så.
Du kender reglerne.
Læg den fra dig, Brahms.
Er du klar til at gå i seng?
Ned under dynen.
Vær nu en sød dreng og læg dig til at sove.
Kys...
Ingen kys i aften, Brahms. Det bliver din straf.
Kys...
Malcolm!
10. GODNATKYS
Rikke Thomsen www.btistudios.com